-Den var Maries mors. -Aaron skrev aldrig på dokumenten.
Hon måste få leva, men det kan hon inte när du ger henne falskt hopp.
Inget talar för att jag ska lyckas. Jag kan inte be dig att vänta.
Varje gång han ska släppas kommer han på ett sätt att bli inlåst.
Det här är mitt bord. De färgade sitter där borta.
Om vi får dem att börja slåss så får vi se vem som står upp efter striden.
-Herrejisses, vad har hänt med dig? -Moralisk klarsyn. Testa det.
Vi ödelade folks liv! Hur många liv, Glen, medan vi gjorde vårt jobb?
Jag trodde att jag var god. En som brydde sig om folk, var principfast.
Det är med de svåra besluten som det börjar gå utför.
Man tvingar bort tankarna eller ser bort en liten stund.
Den stunden blir snart en timme, och dagen blir ett år.
Snart blir viljan att göra det rätta till en dov värk man knappt känner.
Steget är inte långt till att rationalisera allt fler beslut.
En dag inser man att man inte ens påminner om den man ville vara.
Man kanske kan lägga det i en ask i en vrå av hjärnan.
Svälja besvikelsen över det man har blivit.
Om det inte går kanske man en dag vaknar med ett stort hål i magen-
-och står inför ett existentiellt dilemma: Ska man fortsätta så här...
...eller ska man resa sig och förändra sitt liv?
-Jag skrev på för skilsmässan. -Nu när du kan komma ut? Varför?
Hon bad mig för två år sen. Jag har hållit henne som gisslan.
Så Marie har tjatat på dig om underskriften?
Hon har inte haft hjärta till det.
Vad handlar det här om? "Den man älskar släpper man fri"?
Nåt i den stilen.
-Vad sa Jazz? -Jag får inte tag på henne.
-Inte utan min telefon. -Du måste hinna före Marie.
Tappa inte fokus nu. Angelo var en tung förlust, men du har dokumenten.
-Du har väl varit gift? -Tre gånger. Vad är det?
-Är det nåt med Marie? -Jag kunde ha gjort annorlunda.
-Även innan gripandet. -Det här hjälper inte.
Fokusera på det du har framför dig.
Det är val om sex veckor. Du måste gå på Maskins hårt.
Gör det personligt. Belys hans karaktär.
Angrip hans förflutna, spela på ras.
-Det är lätt. Jag har en hög... -Vänta. Jag pratar historiskt.
Jag har målet.
Nån gång 97-98 skedde ett trippelmord på Long Island.
En svart man och en latinamerikan greps för mord på en vit familj.
Mycket uppståndelse. Latinokillen hängde sig i fängelset efter tre år.
Den andre, Easley Barton, lever fortfarande.
För sex år sen, när jag var delstatssenator-
-skrev en Long Island-snut till mig. Han tvivlade på domen.
-Vad gjorde du? -Inget. Brevet är borta.
Det var nåt som stank. Rasism, den förhastade domen. Det vanliga.
-Och du gjorde inget? -Jag var ett fyllo och en ynkrygg.
-Min vän och mentor var åklagare. -Burke? Justitieministern?
Han var ansvarig, men den som skötte åtalet var unge Glen Maskins.
-Fruktar du inte ministern? -Jo, det gör jag.
Det är karriärmässigt korkat, men det här kan vara guld för dig.
-Ska vi börja med snuten? -Om jag bara kom ihåg hans namn.
Om jag hittar honom så har han säkert bevis.
-Och hur är det med...Barton? -Easley Barton?
-Sitter han på Bellmore? -Jag ska få honom förflyttad hit.
-Hur då? -Jag har kvar en del vänner.
-Hur är det med telefonsituationen? -Jag jobbar på det.
-Vi måste kunna kommunicera. -Uppfattat. Jag ska fixa det.
Hur skulle det se ut? Jag flyttar hit en fånge-
-så att Aaron Wallace och han kan angripa min frus rival?
Jag gör inte så mot dig, men du godkänner det?
Jag har aldrig nekat förflyttning. Anya måste godkänna rättegången.
Det här har redan stått henne dyrt.
-Jag blir attackerad från alla håll. -Det är då man vet att man gör rätt.
-Ge dig, Henry. -Tack.
-Läget, grabbar? -Det här är inte din tid.
Jo, från och med nu.
Ska du tvåla in mig, bitch?
Vakt?
Vakt!
-Vad hände, mr Dawkins? -De angrep mig. Det var självförsvar.
-Du är oskadd. -Jag kan ju försvara mig.
Alla inblandade blir inlåsta i cellerna.
Ingen telefon, rastgård, kafeteria. En dusch i veckan, en timmes rasttid.
Fram till förhandlingen? Det blir väl en sån?
Ja. Ja. Självklart blir det en sån.
Wild Bill slickar såren. Han försöker att inte tappa ansiktet.
-Vet du hur det gick till? -Bara att Cassius gick in i duschen.
Nu ligger tre nazister på sjukstugan. Man måste säga att han har stålkulor.
-Ja. Och han har min kontantmobil. -Nej, ge dig inte i lag med honom.
-Yo, har du öppet? -Ser man på...
Du hör att jag behöver en advokat och kommer direkt.
Vill du ha den bäste? Eller vill du ha nån från en annan avdelning?
Du försvarade ju Hitler-killarna.
Det var en gång och det hade sitt pris.
-Vad kostar det här? -Telefonkioskerna. Och privatlinjen.
Allt går tillbaka till mig.
Min advokat ska ju ha alla nödvändiga resurser.
Jag kan inte hjälpa dig när jag är inlåst i cellen.
-Om jag vinner målet... -Om du vinner målet?
Då är allt i sin ordning.
Det är förhandling snart. Jag ska gräva lite, sen hör jag av mig.
Advokaten! Jag förväntar mig att du gör ditt bästa.
Det var ju ändå du som sökte upp mig.
Jag har vaktens ord, men arierna tiger.
-Jag kan inte tvinga dem. -De kan inte instämmas.
Kan du pressa lite så att min klient får sin förhandling?
-Han gick in i duschen för att bråka. -Han ville ta en dusch.
-Han visste inte att de var där. -Sa han det?
Jag kan inte säga vad han sa.
Han är farlig. Det säger en del, med tanke på det övriga klientelet.
-Alla förtjänar ett försvar. -Synd bara att det är du.
Jag är smickrad, men jag åtar mig det.
Jag behöver kameraåtkomst och tid med vakterna som ingrep.
-Det ska du få. -Tack. Och...
-Tack för beviljad förflyttning. -Du kanske inte får gå upp i rätten.
-Håll inte Dawkins-målet emot mig. -Det finns inget samband.
Jag förstår nog inte vad han går igenom.
Efter alla dessa år och så släpper han taget om mig...
Ni träffades när du var 23. Jag vet hur intensivt det är då.
Men ett förflutet behöver inte pågå för evigt.
-Tänk om jag älskar honom? -Gör du det?
Jag vet inte. Jag vet ingenting längre.
Darius är en bra man. Om du menar allvar får du säga det till honom.
Han kommer att fråga när det hände. Det blir bara svårare att förklara.
Erie, Jefferson och Wayne är kommunerna där vi drabbar hårdast.
De är helt beroende av fängelserna.
-När din fru vill stänga dem... -Jag fattar, men det är inte kört.
Vi kan få stöd av andra förbund och tidningar.
-Gå emot Safiyas hållning... -Nej.
-Valundersökningarna... -Sluta. Lyssna på mig.
Vi har tappat vaktfacket. Andra ordningsmakter kan följa.
Jag slåss inte mot Maskins om rester. Det finns ljus åt vänster.
Som progressiv kan jag slå Maskins. Det är en djärv satsning.
En serie folkmöten i fängelserna, för fångarna. Vi börjar i Bellmore.
Har du glömt att en dom berövar folk rösträtten?
Det handlar inte om dem, utan om deras släktingar.
Det finns 47 000 fångar. Det blir 47 000 familjer.
Ge mig ett ögonblick.
-Du har panik. -Jag ändrar kurs.
Har du begrundat intressekonflikten? Det här är som ett kampanjevent.
Det är det inte. Efter oss bjuder hon dit Glen Maskins.
-De skulle krossa honom! -Ja, men han får chansen.
-Var det här Safiyas idé? -Ja. Och den är jäkligt bra.
Jag hörde att nån av er sov på soffan och ni var på väg till parterapi.
Ingen av oss har tid med det, men hon stöttar mig alltid.
Om ni inte skriver på får ni inte vara med!
-Jag hoppas att det fungerar. -Vi måste vara djärva.
-Det här är djärvt. -Vi har tre sektioner.
Livstidsdömda till vänster. De vältaliga sitter fram.
Cirka hundra per möte. Gör din grej, spola och gör om.
-Tom övervakar det, jag kommer sen. -Är allt som det ska?
Vakter!
-Vad fan hände? -Helt galet. Han brände sig själv.
Gjorde de det här?
Ta mig till sjukstugan...
Ta honom härifrån. Sätt fart. Han ska till sjukstugan.
Man ser inte Dawkins, men Bobby pratar med honom.
-Han styrde det från sin cell. -Fången som blev bränd säger inget.
Dawkins ska isoleras under 72 timmar.
Han ska bort från gänget, utan besöksrätt.
-Var nånstans? -Ordna en avdelning.
-Tömmer ni våra celler? -Order från fängelsedirektören.
Jag måste prata enskilt med min klient.
Visst.
-Din vän tror väl inte på isolering? -Du tvingade henne.
Jag var i cellen. Ingen kan ge mig skulden för den där vattenkranen.
Du vann första ronden i duschen. Du behövde inte höja insatsen nu.
-Nu får jag det på mitt bord. -Du löser det.
-Vi vet båda vad som ligger i potten. -Nu måste vi bli mer aggressiva.
Wild Bill kommer att vittna om att du drev på.
Du kunde ha gått när du såg att han och tre till var där.
-Får jag inte duscha? -De blev svårt skadade.
Du klarade dig oskadd. Du visste att du skulle klara dig.
Det framstår som om du sökte bråk.
-Förlorar jag för att jag vann? -Vi måste bevisa självförsvar.
-Då måste du vittna. -Nej.
-Du måste motbevisa det de säger. -Du får göra det.
-Det måste komma från dig. -Att vittna är som att tjalla.
-Trolla bort anklagelserna. -Det är inte att tjalla.
Om du tiger förlorar du. Om du förlorar måste du stanna här.
Okej, advokaten. Men du får bestrida isoleringen.
Jag vill ha förskott för mina tjänster. Ett samtal.
Din kvinna? De säger att hon fortfarande är het.
Kan du få fram besked om det eller inte?
...126 i Bellmoreanstalten.
Hej, hjärtat. Hör på... Jag måste berätta en sak.
Du skrämmer mig. Vad är det? Berätta.
För några år sen gav din mor mig skilsmässopapper för underskrift.
-Jaha...? -Jag har skrivit på.
-Varför då?! -Hon har aldrig tjatat om det.
-Då får inte klandra henne. -Varför nu, när du kanske blir fri?
Det här är ett övervakat samtal från intern 10-B-3-1...
-Vad är det? -De ska skiljas.
-Har inte din mor sagt det? -Jag vet inte hur målet går.
-Det var bara... Tiden var inne. -Morfar hälsade på dig.
-Eller hur? Ljug inte för mig. -Det handlar inte om det.
Han hade all rätt. Jag hade gjort samma sak för dig.
Jag kom inte hit för att säga att fångsystemet är ett fiasko.
Att det splittrar familjer. Ni vet redan det. Det är er verklighet.
Jag har idéer om hur vi kan förändra brottsbekämpning i delstaten.
Men först vill jag höra från er - direkt.
Kastade du ut sexton stycken som inte har gjort nåt fel?
-Bara för att isolera Dawkins? -De fick med sig sina saker.
-Det är deras hem! -De får återvända.
Du kan inte hålla honom isolerad!
Han har inga grannar och han får bara prata med mig.
Det är för att lugna situationen och det är förebyggande.
-Kalla det en time-out. -Vi er inte barn.
-Du kan inte bevisa skållningen. -Han har bara skapat problem.
Det vet du. Se mig i ögonen och säg att han inte provocerar fram allt.
Jag ska fråga dig om du ber mig att förverka hans rättigheter.
Vad har han för påtryckningsmedel?
Vi vet båda att du brukar dölja viktiga detaljer för mig.
-Du är fångrepresentant, visst... -Mannen har rättigheter. Punkt.
Förhandlingen tar upp både duschen och kranen. Han förblir isolerad.
Frun ropar på mig. Jag berättar om rörelsedetektorerna-
-och larmen på rutorna, och maken säger:
"Vi kanske ska skaffa en hund." Hans fru tittar snett på honom.
Och han säger: "Och en shoppingrunda på Louis Vuitton?"
Jag hade inte hjärta att säga hur dyrt det skulle bli.
Ursäkta, jag måste svara. Jag kommer strax. - Det är Darius.
-Är allt bra? -Ja, bara bra.
Det är nåt på tok. Berätta.
Pappa fick ringa igen. Åtminstone för en dag.
-Ringde han dig? -När hade du tänkt berätta?
Jag vet inte.
-Jag har inte sagt nåt till Darius. -Morfar tvingade pappa.
-Skickade du honom? -Nej!
-Sa din far att han var där? -Jag förstod det.
Han skulle till flyget. Jag borde ha förstått...
Du får inte lämna in dokumenten, inte förrän vi vet hur det blir.
Han har inte fått nån ny rättegång. Han kan inte ens begära det.
-Det kan ta flera år. -Så det här är det du vill?
Varför ens hjälpa honom med målet?
Min dotter vill inget hellre än att han ska bli fri.
Men inte du? Se mig i ögonen och säg att du inte älskar pappa.
Säg det, mamma. Säg att du inte älskar honom.
Inte ens min första man hade köpt det och han konkade tre gånger.
-Andie. -Nej, Frank är nummer fyra, idiot.
Herrejävlar! - Hör på, Jimmy. Sälj det till nån annan.
Jisses! Ta en drink, Rossy. Du ser ut som en jäkla flykting.
-Jag har slutat. -Trist.
-Folk säger att jag är trevligare. -Bättre för dem, sämre för dig.
Mindre kul, men klarare skyar. Vad fan är det här?
Har du inte hört? Papperstidningen är död, men jycken ger sig inte.
Vad vill du? Det är ingen artighetsvisit.
Minns du trippelmordet i Suffolk? Sent 90-tal? Du skrev om det.
Ja, visst. Hantverkarna tejpade hela familjen.
De plundrade huset. Båda fick 25 år till livstid. Den ene är väl död.
-Jag tänker på den andre. -Barton? Easley Barton?
-Jag måste hitta en av snutarna. -Har du nåt namn?
Han skrev till mig för längesen. Han kanske sökte upp dig?
Tyvärr. Jag har glömt det där.
-Vet du nån som kanske vet nåt? -Ja. Kanske.
Han heter Tommy Gagliardi. Pensionerad sen ungefär tre år.
Om han inte är ute med båten är han säkert i fiskebutiken.
Varför känns det precis som förr? Tack, raring.
Han hade redan pratat med Jazz. Han hann före mig.
-Hur tog hon det? -Jag vill vänta till efter födseln.
Efter skolåret. Hon ska vara frisk och fokusera på skolan.
-Du har nog rätt. -Tack.
Jag vet att det är svårt för dig.
-När gav han dig dem? -För några dagar sen.
Jag har försökt smälta det.
-Varför just nu? -Jag vet inte. Han var väl...
-Bad du inte honom att skriva på? -Min far hälsade på honom.
-Det förklarar en del... -Ja.
Bara ett samtal, va?
Han är en naturkraft.
Jag måste tillbaka till jobbet. Jag ringer sen.
Fångrepresentant Wallace. Vi har en förhandling.
Varför försöker du komma ut härifrån?
-Skojar du? -Allt är ju fixat.
Ditt rykte, din status, du kommer och går som du vill.
-Och prata med män i grön pyjamas? -Du är vek.
-Du har glömt hur frihet smakar. -Den smakar bittert.
-Du har nog aldrig haft fru och barn. -På utsidan var jag ingenting.
Här inne blev jag snidad till en maskin.
-Det är typisk fångmentalitet. -Du inser inte din potential.
Det är synd att du inte ser bortom väggarna.
Den här...internen...
Han flög på oss, helt enkelt.
-Men ni var tre stycken? -Ja, men han överraskade oss.
Och han hade kniv.
Vi är inga mesar, men när en liten bitch som han smyger på en...
-Och vart tog kniven vägen? -Vad fan vet jag?
-Ingen har hittat den. -Jimmys sår är inte från en nagel.
Har ni avväpnat nån och använt personens eget vapen?
Ja, men det gjorde inte han.
För cirka två veckor sen var det en incident mellan er och mr Dawkins.
Det var som jag sa. Den här lille bitchen visste inte sin plats.
Han satt vid vårt bord och vi bad honom att gå.
-Gjorde han det? -Ja, han gick - ganska fort också.
Så efter att han var öppet respektlös mot er...
...så bestämde ni er för att hämnas och framföra ett budskap.
Tro mig - om vi hade velat hämnas så hade inte pojken suttit där nu.
Så ni erkänner att ni brukar våld för att inskärpa era sociala koder?
-Så de flög på er? -Ja.
-Och kniven? -En av de vita snubbarna hade den.
De måste ha slängt den när de skrek efter vakterna.
Är det en slump att ni har omringats av Brödraskapet två gånger?
Det var min första dag här.
Ni påstår att ni inte visste att Brödraskapet duschar vid den tiden?
Jag är tolerant. Arierna är så noga med vilka platser som tillhör dem.
Vi måste komma överens.
Försöker ni komma överens genom att överraska dem i duschen?
-De är så hatiska... -Och beordra att en skulle skållas.
Samt lägga beslag på telefonerna och styra över samtalen.
Vi ser till att allt sköts välordnat.
Så ni äger telefonerna och upprätthåller ordning?
-Nazistfittorna flög på mig. -De säger nåt annat.
-Allt ni gör här säger nåt annat. -Tjallande fjollor.
-Kommer det nån fråga? -Nej, vi är klara.
Okej, om det var allt så är jag redo att delge mitt beslut i ärendet...
Nej, jag behöver lite tid. Vi behöver lite tid.
Vi har rätt att lägga fram motbevis.
-Jag vill ha en ajournering. -Det kan inte...
Det är fängelset. Ingen ska nånstans. Vi avslutar om ett par dagar.
Tack.
Visste du att Dawkins tog över telefonerna?
-Jag hade hört ryktena. -Men du sa ingenting?
Om ingen blir skadad låter vi internerna lösa det.
Det är som placeringen i kafeterian. Vi kan inte behandla dem som barn.
Hur är det med folk som Santana eller Boylan?
De svagare internerna som vill prata med sina familjer.
-Vi har inte fått några klagomål. -Och du tar upp det idag...
-...istället för att berätta för oss? -Jag trodde att ni visste.
Vi är färdiga här.
Har ni tittat på vårt sigill på sistone? - Vad står det, Tom?
"Delstaten New Yorks fångvårds- myndighet och samhällstillsyn."
Samhällstillsyn. Vet ni varför det inte bara står "fångvård"?
Det är för att nästan varenda intern som sitter inlåst här-
-till slut får komma hem till sitt samhälle.
-Vad innebär det, Tom? -De måste hålla kontakten.
Hur håller man kontakten med sitt samhälle, inspektören?
-Det finns många sätt. -Telefoner, inspektören. Telefoner!
Om ytterligare ett dussin av våra tillbakadragna interner-
-inte har tillträde till telefonerna eller måste sälja sig för det...
Är det kanske nåt som jag i så fall vill ha vetskap om?
-Ja, när ni uttrycker det så. -Precis.
Så när en intern, i synnerhet Cassius Dawkins, börjar utöva makt...
...förväntar jag mig att ni söker upp mig.
Är det uppfattat?
Jag vill att du går till Foster.
-Varför då? -Få honom att vittna.
Han såg inget. Han kom när allt var över.
Ni får kringgå det. Tänk ut nåt.
-Jag tvingar inte honom till mened. -Han har bara varit till besvär.
Du känner redan till moroten. Jag vill inte berätta om piskan.
Sodavatten i ett whiskeyglas.
-Saknar du det? -Jag försöker att inte göra det.
Visst var du polisintendent i Suffolk County?
Ledig eller har du gått i pension?
Efter 31 år var det läge att slipa på fisket.
Skål för det och några feta abborrar!
Var inte du med och utredde det där trippelmordet? Sent 90-tal?
Ja...
-Det är Roswell, va? -Ja.
Jag söker en av källorna. Jag minns inte vad han hette...
-Hur kommer det sig? -Han skickade ett brev till mig.
-Skrev Billy till dig? -Billy...?
Vet du vad?
Dra åt helvete. Och ta med dig ditt jävla tolvstegstrams.
Det var trevligt att talas vid.
Är du sugen på en sen middag ute?
Kan inte ikväll. Upptagen...
-Hej! -Hoppas att jag inte stör.
Allt för att slippa plugga kalkyl.
Din mamma jobbar sent. Vill du ha nåt särskilt till middag?
Kinamat? Jag är sugen på moo shu.
Räkor, vårrullar, bönor med svart bönsås och brunt ris?
Du har memorerat min beställning.
Jag älskar verkligen din mamma.
Och jag älskar verkligen dig, Jazz. Jag hoppas att du vet det.
-Huey sa att du ville prata. -Jag är här för min klient.
Han tycks tro att du har nåt att tillägga till hans försvar.
Du har läst min rapport. Vad kan jag säga som hjälper honom?
-Jag vet inte. -Ska jag hitta på nåt?
Det är ditt vittnesmål - under ed.
Han skickade män till mitt hus. De band min fru!
De höll en pistol mot mitt huvud!
Du är inspektör, Foster.
Hur hamnade du här?
Jag vet inte.
Jag vet inte...
Inspektör Foster... Ni har visst information om händelsen?
Ja.
Som jag uppgav i min rapport-
-såg jag inte själva incidenten när den utspelades i duschen, men...
...jag hörde prat i Wild Bills gäng som tydliggjorde för mig...
...att det var ett överlagt överfall på mr Dawkins.
Och vilka övriga fakta får er att tro-
-att mr Dawkins handlade i självförsvar?
Efter bråket genomsökte vi cellerna, däribland Wild Bills.
Jag hittade en kniv med vad som tycktes vara blod.
-Vänta nu... -Jag är inte klar.
-Stod det i rapporten? -Nej. Det hände efteråt.
Och var finns kniven?
Under genomsökningen la jag den på toaletten och...
...den föll i.
Jag lyckades inte få upp den.
-Skrev ni det i bilagan? -Nej.
Jag skämdes för att ha tappat bort den, så jag skrev inte ner det.
-Varför träder ni fram nu? -Jag gjorde bort mig - rejält.
Och... Jag ville inte sätta mitt rykte på spel...
-...men... -Ni tyckte att det var det rätta?
Jag ville inte att nån skulle få isolering för mitt misstag.
Det var väl en principsak, kan man säga.
Sånt händer. Ni gjorde det rätta.
Vad gäller övriga anklagelser om att mr Dawkins...
...beordrade att Garrett skulle brännas?
Jag fick ingen information under utredningens gång-
-som tydde på att mr Dawkins var inblandad i incidenten.
-Övervakningskamerorna? -Videon var otillräcklig...
...för att bevisa att han beordrade eller låg bakom attacken.
Jag förstår inte varför du gjorde det där. Inget är värt ens själ.
Jag gillar att ha en advokat i teamet. Det är praktiskt.
Det var därför du ville ha den. Du visste att det skulle gå så här.
Utan den här hade du väl inte företrätt mig?
Jag försöker bara komma hem.
Problemet är att du är mer värdefull för mig här inne.
Ms Sprite? Jag söker Billy.
Billy? Han dog för två år sen.
Jag beklagar...
Han skrev ett brev till mig. Han skrev om ett fall...
...för sex år sen.
Jag var ett fyllo och jag var dum...
...och jag borde ha ringt honom.
Han skrev hundratals brev om det där fallet. Det tärde på honom.
Nåväl, du är här nu... Följ med mig.
-Han var en bra polis. -Det är jag övertygad om.
Allt finns där.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Svinen på åklagarmyndigheten tvingade bort honom från kåren.
Pussla ihop det som finns där och ställ det tillrätta.
Då kommer min Billy att få en behagligare vila.
Gud välsigne dig.
-Mr Barton? -Vem är du?
Jag heter Aaron Wallace. Jag är advokat.
Jag är anledningen till att ni flyttades hit.
Var det Foster? Den fete vakten som säljer kotletterna?
Han har förmodligen sålt knark också, och nu ägs han av en av fångarna.
Jag har hört om sån här skit på andra ställen, men idag åkte jag på det.
Det var förödmjukande.
Av det jag såg där och hörde från folk på mötet...
De är arga på systemet, men de respekterar dig.
Inte de sexton jag slängde ut från sina celler.
Lyssna på mig. Okej?
Det du försöker göra där är fantastiskt.
Verkligen.
Henry Roswell sökte upp mig. Han och Wallace vill sänka Maskins.
Det är ett gammalt mål från början av hans karriär.
-Easley Barton. -Du har hört om det?
Ja. Jag minns målet.
Jag är säker på att det var en förhastad dom.
Om du tror att Barton är oskyldig och vi kan göra en insats...
-...så är det bara att köra. -Är du inte bekymrad?
Tack.
Mitt team tycker att Wallaces angrepp på Maskins är precis vad vi behöver.
Sätt igång, bara.
Vi vill alla vinna.
För vårt team, för våra ideal...
För vad vi än ser som viktigt för oss.
Det är få som kan lägga det åt sidan och agera utifrån principer.
Att glömma vad de vill, glömma följderna...
...och bara försöka göra det rätta.
Det är nästan alltid tanken på nåt gott...
...som får anständiga människor att göra oanständiga saker...
...och svaga människor att glömma vad de egentligen ville uppnå.
Det är därför jag vill granska samhällen och folk vi har krossat.
Jag tänker bara att det är dags att slå sönder hela fanskapet.
Riva allt vi brukade tro på...
...och bara börja om...
...från början.